ПСИХОЛІНГВІСТИЧНІ МЕХАНІЗМИ ЕМОЦІЙНОЇ САМОРЕГУЛЯЦІЇ У КОНФЛІКТНОМУ ДИСКУРСІ - ГУДЗЕНКО, О. Г.; АЛЕКСАНДРУК, А. І. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ГУМАНІТАРНІ НАУКИ», 2025)
Стаття присвячена висвітленню психолінгвістичних механізмів емоційної саморегуляції у конфліктному дискурсі, що становить важливий аспект сучасних досліджень у галузях психолінгвістики, психології спілкування та когнітивної науки. У роботі здійснено аналіз наукових підходів до розуміння процесів регуляції емоцій у мовленнєвій діяльності, які активізуються в умовах підвищеного комунікативного напруження або конфлікту. На основі узагальнення сучасних теоретичних концепцій і міждисциплінарних досліджень розкрито взаємозв’язок між емоційною регуляцією, когнітивними процесами, мовленнєвими стратегіями та поведінковими реакціями комунікантів у ситуаціях соціальної взаємодії. Визначено, що емоційна саморегуляція виконує провідну адаптивну функцію, забезпечуючи конструктивний перебіг конфліктної взаємодії, зменшуючи інтенсивність негативних емоційних проявів і сприяючи збереженню продуктивного діалогу між учасниками спілкування. Наголошено, що саме здатність контролювати власні емоційні реакції, усвідомлювати причини їх виникнення та вибудовувати відповідну комунікативну стратегію є ключовим чинником ефективності міжособистісної взаємодії. Показано, що вибір мовних стратегій, стилістичних засобів і форм емоційної експресії безпосередньо залежить від рівня розвитку емоційного інтелекту, когнітивної гнучкості, емпатійності та вміння осмислювати власні переживання. Розкрито роль вербальних і невербальних маркерів (інтонації, темпу мовлення, міміки, жестів, пози) у процесі емоційної саморегуляції, оскільки саме через них відбувається як зовнішнє вираження, так і внутрішній контроль емоційного стану. Визначено значення психолінгвістичних чинників, які зумовлюють індивідуальні особливості мовленнєвої поведінки під час конфлікту. Запропоновано розглядати емоційну саморегуляцію як невід’ємний компонент мовленнєвої компетентності, що сприяє формуванню культури конструктивного спілкування та підвищенню якості міжособистісної взаємодії у конфліктних ситуаціях.